TAIDEMUSEO BARCELONA, ESPANJA
No niin.
Äkkiä nyt!
Uloimmat hälyttimet kytketty pois päältä.
Pimennän valvontakamerat.
Kaikki sisällä. Etuhallin hälyttimet pois päältä. Päägalleria työn alla.
Tänne.
- Oletko valmis, Hector? - Sammutan turvalaserit.
- Tuolla se on. - Odota!
Ylimääräinen hälytin!
José!
Odota. Älä!
Saatana!
Mene.
Tule!
Mennään!
- Haloo? - Sandra!
Olen Barcelonassa. El Greconi varastettiin viime yönä! Tule heti tänne.
Tulen seuraavalla lennolla. Victor, olen pahoillani.
Syytä onkin!
- Miksi nukut minun sängyssäni? - Näin pahaa unta.
Varovasti, Allie. Se painaa.
Minä avaan!
- Isi! - Hei, pikku-Allie.
Alat olla liian painava isällesi.
- Hei. - Kiitos, että autat.
Maria hakee hänet aina koulusta ja vahtii häntä, kunnes tulet töistä.
Pakastimessa on viikoksi pikaruokaa ja jääkaapissa välipaloja.
Katsotaanko pelottavia elokuvia?
Ei missään tapauksessa.
Al, haetko äidin takin?
- Vaihdoitko lukot kuukaudessa? - Hauku minua myöhemmin.
- Lähdet siis vanhoille kulmillesi. - Ei se ole sitä.
Rauhoittelen Victor Boydia. Minä suostuttelin hänet -
- asettamaan sen taulun näytille Barcelonassa.
Victor Boyd? Tiedät, että inhoan sitä rikasta kusipäätä.
- 50 senttiä. - Minkä takia?
Äiti sanoi, että joka kerta, kun kiroilet, annat minulle 50 senttiä.
Pitääkö paikkansa? Mitä hittoa?
Nyt dollari.
Käyt kalliiksi. Entäpä tämä? Victor Boyd, se rikas...
-...mäntti. - Dorka käy myös.
Dorka? Anna pusu. Yksi vielä.
Yllätinpäs.
Ukon törkeän hintava voitonmerkki pöllitään -
- ja sinä laukkaat heti toiselle puolelle maailmaa.
- Pelkän taulun takia. - Se ei ole pelkkä taulu.
Se on El Greco. Jotkut omistavat elämänsä niiden tutkimiselle.
Omistavat tai tuhlaavat. Ei halota hiuksia.
Taksi tuli.
Minulle tulee sinua niin ikävä.
- Minä rakastan sinua, äiti. - Niin minäkin sinua.
Soitan parin päivän sisällä.
Jo kolmas taidevarkaus kuukauden sisällä Espanjassa. Ei johtolankoja.
Anteeksi. El Grecon näyttäminen täällä kasvattaisi markkina-arvoa.
Kerronpa arvosta. Taulut ovat lapsiani. Kokoelma on elämäni.
Luulin, että tunnet samoin. Näyttely kestää kaksi viikkoa.
Etsit tauluni siihen mennessä, tai minä etsin uuden agentin.
Tässä on Sandra Walker, agenttini New Yorkista.
- Komisario Rubio johtaa tutkintaa. - Päivää.
Boydin mukaan olette maailmanmarkkinoiden tuntija.
- Tunnen useimmat. - Onko jo epäiltyjä?
- Tutkimme Raymond Douglasia. - Minä tunnen hänet.
Hän kerää keskiajan käsikirjoituksia. Ei se hän ollut.
Sanoinhan, että hän on hyvä. Onnea.
Älä tuota pettymystä.
- Mennäänkö sisälle? - Kyllä.
El Grecoa ei kaupata kadulla.
Tutkintamme keskittyy mahdollisiin ostajiin.
Te tunnette heidän makunsa. Laatikaa lista heistä.
Toimikaa asiantuntijamme kanssa, taideinstituutin professorin...
Daniel?
Sandra?
Sandra! En usko tätä.
Opiskelimme täällä samaan aikaan.
Sittenhän yhteistyönne varmasti sujuu.
- Sanokaa, jos tarvitsette jotain. - Kiitos.
New Yorkista piti tulla joku Walker-niminen...
- Se on mieheni nimi. - Ai...
- Onnittelut. - On mukava nähdä sinut.
- Miten jouduit tähän mukaan? - Tunnen kaikki yksityiskeräilijät.
- Olen tutkinut heidän kokoelmiaan. - Mistä aloitetaan?
Se oli lähellä. Ei. Se ei toistu.
Olemme varovaisempia ensi kerralla. Minä lupaan.
- Sinä munasit, José. - Olin vain vähän hermostunut.
Luulin, että hälyttimet olivat päältä.
Se oli vain virhe.
- Hitto... - Tiedätkö, kenelle teemme töitä?
Tiedätkö, miten he rankaisevat epäonnistumisesta?
Toista perässä: ei enää -
- virheitä.
Juo.
Juokaa!
Hiroshi Yakamura. Miljardööri. Kodo lndustriesin perustaja.
Kerää 1500- ja 1600-luvun taidetta ja pitää erityisesti El Grecosta.
Maria Teresa Alcalde, Euroopan rikkaimpia ja kovimpia liikenaisia.
lnterpol epäili, että hän hankki laittomasti Rembrandtin 1989.
Nainen sanoi sitä väärinkäsitykseksi ja palautti taulun Hollannille.
Ja viimein mielestäni pääepäiltymme:
Dimitri Maximov, Baltian huumekartellin päämies.
Maximov esiintyy eurooppalaisena älykkönä.
Ranskalaisia viinejä, kuubalaisia sikareita, venäläistä runoutta...
Kylmän sodan lopulla Maximov ryösteli entisiä neuvostomuseoita.
Hän näkee taiteen palkintona, ei minään elävänä.
Hyvä.
Nämä 12 keräilijää ovat epäilyksenalaisiamme.
Haluan tietää heistä kaiken. Oliko vielä muuta?
Wellingtonissa on huutokauppa ensi viikolla. Kaikki he tulevat paikalle.
- Samoin Daniel ja minä. - Mainiota. Kiitos.
Takaisin työn ääreen. Meillä on monta johtolankaa.
- Teemme hyvää yhteistyötä. - Niinhän me aina teimme.
- Haloo? - Olen yrittänyt saada sinua kiinni.
- Miten menee? - Hyvin. Syömme aamiaista.
- Ei kai Allie ole hankala? - Eihän toki minun pikkuenkelini.
Al, laita siihen muroja. Se on namihyvää.
Pankista soitettiin jostain tilillepanosta.
- Mahtaa olla iso summa. - Mikä tilillepano?
En tiedä, koska meillä ei enää ole yhteistiliä.
- Lienee virhe. Hoidan sen aamulla. - Enkö minä voi hoitaa?
- Bruce, setvin itse ongelmani. - Kunhan kysyin.
- Jutellaan myöhemmin. - Heippa.
- Mitä paratiisiin kuuluu? - Alfaurosmieheni päsmää päälle.
Kuulehan, kumppani. Etsiväntyö nälättää minua.
En oikein tiedä. Meillä on paljon tehtävää.
Hyvä illallinen, hyvää viiniä...
- Puhutaan menneistä. - Hyvä on.
- Että toitkin minut tänne. - Toivoin, että se herättää muistoja.
Niin tekee. Ajatella, että siitä on jo 10 vuotta.
Odotan koko ajan törmääväni Claudioon tai Mirandaan.
- Sanoinko, että Tonia on kampaaja? - Et.
- Meillä oli hauskaa. - Hajaannuimme ympäri maailmaa.
- Kukaan meistä ei maalaa enää. - Olit niin hyväkin. Miksi lopetit?
Nyt kun sanoit, olet oikeassa. Minä olin hyvä.
Mutten loistava.
Mutta rakastan opettamistakin. Sinä olit se lahjakkuus.
- En. - Olit. Mitä tapahtui?
Perhe. Ura.
- Oletko edes onnellinen? - Olin. Alussa.
Hyvin onnellinen. Nyt Brucella ja minulla on ongelmia.
On rankkaa olla newyorkilainen poliisi.
Hän kokee katujen todellisuuden. Miten hän osaisi arvostaa taidetta?
Miten selitän hänelle, ettei se ole pelkkä harrastus?
Sitä tehdään koko sydämellä tai ei ollenkaan.
Olemme olleet kuukauden asumuserossa.
Olen pahoillani.
Sandra...
Jos tämä saa olosi jotenkin epämukavaksi...
- Mikä? - Yhteistyö minun kanssani.
Et sinä saa oloani epämukavaksi. On hyvä, kun on ystävä.
Se minusta. Entä sinä?
- Onko sinulla ketään tiettyä? - Oli. Kerran.
Mitä tapahtui?
Hän sai työtarjouksen New Yorkissa ja valitsi uran eikä minua.
Hei...
Mestarien jäljittely on ensiaskel oman tyylin luomisessa.
Salvador Dalikin kopioi ensin klassista taidetta.
- Ai, hei. - Hei.
Luokka, meillä on vieras. Hän on Sandra Walker.
- Hola. - Olkaa mukavia hänelle.
Hän voi vaikuttaa merkittävästi uraanne.
Täällä on paljon lahjakkuutta. On teillä lahjakas opettajakin.
Opettaja on vain niin hyvä kuin oppilaansa.
- Huutokauppa on tunnin kuluttua. - Ai niin.
Käyn hakemassa takkini. Toni, jatkatko?
Nähdään.
Sir Lawrence Stanton, André Buchard...
Oliver Roughchild, Gonzalo, Sheikki al-Ahmad -
- señora Alcalde, puhelimessa on Yakamuran edustaja.
- Oikea epäiltyjen kokoelma. - Maximovia ei näy.
Ehkä hän ei ole tekijä.
Oi, ei. Ei voi olla totta.
- Victor. - Sandra.
Mikset kertonut tulevasi? Olisin laatinut sinulle mapin.
Sothebyn Miss Yee avustaa minua tänään.
Selvä.
- Onko uutta taulustani? - Teemme parhaamme.
Viikko mennyt, viikko jäljellä.
Minun lienee parasta alkaa etsiä uutta uraa.
Maximov.
- Punaviini. - Kaksi kertaa.
- Melkoinen kokoelma. - Tavoitteletteko jotain tiettyä?
- Tätä. - Varhainen Luis Tristan. Myyty jo.
Joitakin miehiä kiinnostaa se, mitä he eivät voi saada.
- Mrs...? - Sandra Walker. Wellingtonista.
Dimitri Maximov.
- Baltic lndustries. - Hauska tutustua.
Wellingtonista...? Minä haen sattumoisin uusia kykyjä.
Irtisanoin aiemman agenttini. Ketä edustatte?
Victor Boydia.
Kuten näkyy, tällä haavaa se ei ole kirkossa kuulutettu.
Johan nyt. Näytämme kumpikin olevan vapaana.
Tavataan joku kerta. Näytän uusia hankintojamme.
Valmiina? Selvä.
Torstaina keskipäivällä.
Kuulisin mielelläni, mitä tarjottavaa teillä on.
- Miten meni? - Hän asuu huvijahdilla.
- Tapaamme torstaina kello 12. - Sinä toimitkin nopeasti.
- Naiset ja herrat, myynti alkaa. - Mennään.
- Olen todella pahoillani... - Sietää ollakin.
- Anna minun... - Älä. Se vai pahentaa sotkua.
Pidä tätä.
Hector, olen valmis.
Kiitos.
Numero 479. Vermeerin asetelma. 1600-luvun hollantilaismaalari.
Aloitushinta 75 000 dollaria. Tarjotaanko 80 000?
80 000, kiitos. Tarjotaanko 90 000?
90 000, rouva. Korotetaanko? 100 000?
100 000, sir. 110 000? 110 000, sir.
Odottakaa. Julian Pérez.
Pääkonttori varmistaa, että kaikki ovat valmiudessa.
Näyttäkää henkilökorttinne. Nopeasti nyt.
POISKYTKENTÄ
Hälyttimet päältä.
160 000. 170 000? Kuulenko 170 000?
170 000? Kyllä, herra. 180 000? Korottaako kukaan?
180 000. Tarjoaako joku enemmän Vermeeristä?
Korottaako joku? 180 000 ensimmäisen kerran.
Toisen ja kolmannen kerran. Myyty Boydille 180 000 dollarilla.
Seuraava kohde.
- Missä toiset ovat? - Tauolla.
Seuraavana kohde 480. Harvinainen El Greco.
Daniel!
Et usko, mitä näin äsken.
Pyydän hiljaisuutta. Mitä halvattua? lstukaa.
Istuutukaa! Kutsukaa vartijat.
- Tehdään jotain. - Minä soitan poliisit.
- Soita autosta. - Sandra, odota!
Tuolla!
Valkea pakettiauto Via Laietanalla.
- En näe rekisteriä. - Menen lähemmäs.
Pitäkää kiinni. Saimme seuraa.
Eksytä heidät!
Voi luoja...
Voi ei...
Autoni...
Sandra, oletko... Sandra?
Luoja.
- Valitan autoa. - Se on pelkkä esine.
Kallis esine, mutta esine yhtä kaikki.
- Olen pahoillani päästäsi. - Käytän sitä niin harvoin.
Lääkäri päästää sinut täältä tänään yhdellä ehdolla:
- Et enää aja. - Kiitos, että tulit tänne.
- Äiti! - Onpa yllätys.
Onpa kiva nähdä. Kukkiakin toit.
Isä halusi. Minä halusin tuoda karkkia.
- Mitä te täällä teette? - Haemme sinut kotiin.
En voi lähteä nyt. Daniel tarvitsee apuani.
Sandralla on tärkeä rooli tutkimuksissa.
Poliisi ei varmaan halua menettää häntä.
- Bruce Walker. - Daniel Marín.
Alison Walker.
- Päivää. - Hauska tavata.
Oletko maistanut crema catalanaa?
Etkö? Tule. Se on hyvää.
Mennään me kahvilaan, kun äiti ja isä juttelevat.
Teet siis töitä entisen poikakaverisi kanssa.
Daniel ja minä olemme vain ystäviä. En voi lähteä kesken tutkinnan.
Torstaina minä tapaan pääepäillyn.
- Kuka hän on? - Dimitri Maximov.
- Venäjän mafiasta? - Niin.
Onko tämä jokin vitsi? Se tyyppi on tappanut enemmän kuin rutto.
Ei tule mitään. Sinun piti tulla kaitsemaan Victor Boydia.
- Lähdetään kotiin. - Ei.
Ensi kerran aikoihin tunnen tekeväni jotain tärkeää.
Päätös on minun, ja minä jään tänne.
Mikä vain viite, että taulut ovat aluksella, auttaa meitä.
Mitä oikein ajattelette? Se tyyppi on elukka.
- Maximov on vainoharhainen. - Onko meillä valinnanvaraa?
Solutimme kerran miehen Maximovin kuriiriksi.
Hän maisteli liikaa tavarasta.
Löysimme hänet tuolista ja hänen pallinsa vodkalasista.
- Et mene sinne. - Menenpäs.
Et ole nyt toimivalta-alueellasi.
- Onko kaikki hyvin? - On.
- Haluatko varmasti tehdä tämän? - Kyllä. Haluan.
Nyt mentiin.
Walker. Hurmaava, kuten tavallista.
- Valitan. Minulla on vihamiehiä. - Hän on aseeton.
Vaimoni mukaan olet professori. Oletko taiteilijakin?
Sanotaan, että ne, jotka eivät itse pysty, opettavat muita.
Toivottavasti arvostatte muitakin hienoja asioita kuin taidetta.
Tämä sherry on Sevillan alueelta. Erinomainen bukee.
Pidätte näemmä Simsonista ja Delilasta.
Kyllä, mutta pidän Rembrandtin versiosta enemmän.
Tuo on mieleeni. Moni yrittää imarrella minua.
Arvostan rehellisyyttä. Petollisuutta taas...
Delila luuli olevansa ovela, kun petti Simsonin -
- ja varasti tämän voiman lähteen. Mutta Simson nauroi viimeiseksi.
Delila päätyi temppeliraunioihin veriseksi murskaantuneena.
Osuva kohtalo petturille, eikö?
Kyllä minustakin. Ja minusta tämä on hyvä jäljennös.
- Vietiinkö se kansallisgalleriasta? - Heillä on jäljennös.
- Tämä on alkuperäinen. - Todellako?
Se on alku.
- Luuletteko, että kerskailen? - En.
Minä en ole kuin muut miehet.
Kun haluan jotain kaunista, minä otan sen.
- Palataanko asiaan? - Mitä tarjoat?
- Turvaa. - Enemmän.
- Vakuutta. - Enemmän.
Jakamatonta palvelua...
- Saanko teidät itselleni? - Jos niin haluatte.
Hyvin paljon.
- Ei hetkenkään rauhaa. - Niinpä.
- Suokaa anteeksi. - Selvä.
Olen haukannut liian ison palan. Etsin KP:n ja häivyn.
Mikä on KP?
Antiikkitaide on herkkää lämpötilanvaihteluille.
Maximov ei antaisi maalausten mennä piloille.
Hän tarvitsee kosteudenpoistajan.
Taisin löytää sen.
Se on tyhjä.
Ei leikitä enää.
- Anteeksi? - Tiedän, miksi olet täällä.
- Minulta ei salata mitään. - Äijä epäilee häntä!
Näen suoraan lävitsesi. Sinä olet vakooja.
- Meidän täytyy mennä sinne! - Odota... Hiljaa!
Idiootti!
Anteeksi. En tapaa antaa tunteille valtaa, mutta se on Belugaa.
- Maistatko? - Toki.
Kiitos.
- Miksi sanoit minua vakoojaksi? - Tiedän, kuka sinut lähetti.
- Victor Boyd. - Käsi sydämellä, ei lähettänyt.
Valehtelu loukkaa meitä molempia.
Victor haluaa tietää, mistä maalauksista tarjoan seuraavaksi -
- voidakseen varastaa ne minulta.
Voitko moittia häntä? Häneltä on varastettu El Greco.
Hän saisi varoa. Kuka tahansa hälytysjärjestelmät tunteva -
- voisi olla halukas myymään tietonsa oikeasta hinnasta.
Juri.
Opasta tämä petturi ulos.
- Enpä tiedä, oliko se hän. - Sanoit häntä elukaksi.
- Hän ei ehkä ole tämän takana. - Katso, äiti!
- Puhutaanko? - Mistä?
- Meistä? - Mitä siinä on puhumista?
Sinähän halusit omaa tilaa. Samoin minä.
Ehkä ei olisi huono idea yrittää...
Haloo? Daniel, hola.
Olen yrittänyt soittaa sinulle. Onko jotain uutta? Et häirinnyt.
Puhuuko äiti taas vanhalle poikaystävälle?
- Mistä olet kuullut moista? - Naisen vaistoa, isi.
Voi jeesus...
50 senttiä.
Kun kerran kynit minut, voit edes ostaa minulle jätskin.
- Tule mukaan. - Mennään, senkin pieni... Varas.
Myyn tämän tenavan.
Lemppariasi vaniljaa. Nami.
Milloin sinä tulet kotiin?
Se on työn alla. Toivottavasti pian.
Miksi sinä lähdit?
Joskus naimisissa ollaan iloisia ja surullisia.
Isällä ja äidillä on nyt surullinen vaihe menossa.
Se ei tarkoita, että rakastan äitiä yhtään vähemmän. Tai sinua.
Luota minuun. Teen parhaani.
Hyvä. Olen kyllästynyt olemaan mies talossa.
Oletko?
Jos viillän kurkkusi, Sandra Walker, sinulta kestää 90 sekuntia kuolla.
Tiedät puolitoista minuuttia, että elämäsi loppuu -
- etkä voi sille mitään.
Lakkaa auttamasta kyttiä ja häiritsemästä ihmisiä.
Lähde kotiin. Sinua ei varoiteta enää.
- Ei minulla ole hätää. - Äiti!
Juokse!
- Kaheli tyyppi. - Paskat hänestä. Mennään.
Nouse!
Mennään!
Nyt isä tulee.
- Oletteko kunnossa? - Olemme.
Entä rekisterit?
Ne oli varastettu diskon luota Sitgesistä.
Maximov varmaan käski seurata häntä laiturilta. Pidättäkää hänet.
Jos pidätämme hänet ilman näyttöä, se pilaa tutkinnan.
- Valitan. - Valitat?
Sinäkö valitat? Tämä loppui nyt. Käsitätkö?
Vaaranna itsesi, jos haluat, mutta et tytärtämme.
Hän oli kotona turvassa. Sinä toit hänet vaaraan.
Sandra on oikeassa.
Maximovin miehet näkivät tytön. Ehkä teidän pitäisi lähteä kotiin.
Ehkä sinun pitäisi pysyä pensselin varressa.
- Mihin sinä menet? - Olemme hotellissa.
Herra ja rouva Vidal, mukava tavata teitä.
- Vaimoni Ana. - Päivää.
Tyttäreni Gabriela.
Päivää, tri ja rouva Philips. Mukavaa, että pääsitte.
Tässä on vaimoni Ana ja tyttäreni...
- Onko hälytys kytketty pois? - Pomo sanoi niin.
Ettei joku vieras käynnistä sitä vahingossa.
Jordi, luulin, että olet unohtanut minut.
Mies ei voisi unohtaa sinua.
Kytketty.
Hän on sisällä.
PAIKANNUS
Voin katkaista säteet vain joitakin sekunteja.
Kolme, kaksi, yksi...
Nyt.
Olen niin pahoillani.
Vaadin, että maalaus pysyy Kataloniassa.
Se on minulle kunnia-asia.
Mitä helv...
Hector.
Paska. He huomasivat.
Missä kuppaat, Hector?
Jumalauta!
- Tuolla hän on. - Helvetin helvetti.
Uskomatonta.
Uskaliaita he ainakin ovat.
Ryöstivät erään Espanjan rikkaimmista kesken kutsujen.
Arvasivat kaiketi, ettei hälytys ollut päällä.
- Oliko tyttärestä apua? - Oli.
Hän kuvaili tarjoilijan.
Kertoi nimenkin: Jordi Pons. Sen nimisiä riittää.
Señor Duran osti taulun huutokaupasta vuonna 2001 -
- käytyään kovan tarjouskilpailun tuntemattoman ostajan kanssa.
- Arvaa kenen. - Maximovin?
Hän sanoi: "Kun haluan jotain kaunista, otan sen."
Loistotyötä.
Nauhalla Maximov kehuskelee varastetulla taululla. Nyt tämä.
- Kelpaako todennäköiseksi syyksi? - Saamme etsintäluvan.
Laatikaa lista varastetuista tauluista viiden vuoden ajalta -
- ja auttakaa miehiäni tunnistamaan maalaukset.
El Grecoja ei ehkä löydy, mutta jos löytyy varastettu postimerkkikin -
- Maximovin loru on lopussa.
- Tule, kumppani. - Okei.
Tässä on vuonna -99 Ukrainasta varastettu Andrei Rubliov.
Maximovin kartelli levisi Ukrainaan sinä vuonna.
Harmi. Kaikki nämä taulut...
- Ruoka tuodaan. Onko nälkä? - Käyn pesemässä kädet.
- Mikä tämä on? - Ei mikään.
Ruoka jäähtyy.
Tunnen tyylisi. Oletko alkanut maalata?
Ei saa katsoa. Se ei ole valmis.
- Se on upea. - Oletko sitä mieltä?
Voisin myydä tuon.
Eräs mesenaatti pitää töistäni.
Olemme puhuneet näyttelystä. Yksi myynti voi aloittaa uran.
Se on hienoa. Mikset ole kertonut aiemmin?
- Taikauskoa. - Lahjakkaalla ei ole pelättävää.
- Sinä olit se lahjakas. - En.
- Mitä sinä tekisit sille? - Ei.
Miksei?
Minä vaadin.
Älä ajattele. Maalaat vain vapaasti.
Noin.
- Tule. - Mihin?
Haukkaamaan raitista ilmaa.
- Tunnetko Hectorin? - Hectorin?
- Tunnetko sinä? - Kyllä.
- Minun pitää tavoittaa hänet. - Otetaan kiinni.
Kunpa et olisi koskaan lähtenyt.
Kiitos kyydistä.
- Lähdetkö? - Kyllä. Minun pitää mennä.
Oletko varma?
Kiitos kyydistä.
Jos muutat mielesi, tässä on korttini.
Sandra...
Oletko kunnossa?
Mene. Mene!
Juri? llja?
Mitä helvettiä...
Sandra, Maximov on kuollut.
Hänen veneensä paloi.
- Mitä tapahtui? - Maximovillahan oli vihamiehiä.
Näyttää siltä, että he tavoittivat hänet viimein.
- Päättyipä yllättävällä tavalla. - Miten niin päättyi?
Maalaukset ja syyllinen tuhoutuivat. Se siitä.
Entä kundi, joka räjäytettiin? Itsestäänkö hän syttyi?
Mrs Walker, oletteko nähnyt tätä paperia?
Se on faksi toimistostani.
Päivätty neljä päivää ennen Boydin El Grecon varastamista.
Tässä kuvataan tarkoin sen sijainti sekä hälytysjärjestelmät.
- Osoitettu Dimitri Maximoville. - Mistä sinä sen sait?
Minulle jätetystä kirjeestä.
Siinä on myös tiliote, jossa näkyy -
- että olette hiljan saanut 200 000 dollarin tilillepanon.
- 200 000? Se on jokin erehdys. - Viisi prosenttia taulun arvosta.
Se on ehkä virhe. Tai löytöpalkkio.
- Hetkinen. - Minulla olisi kysyttävää.
Ei ole. Ota tavarasi. Mennään konsulaattiin.
Minulla ei ole salattavaa.
- Etkö näe, että sinua lavastetaan? - Mille te sen perustatte?
Mikset tutki, vastaako kumpikin räjähdysaine toisiaan?
Miksi Maximovin vihamiehet tappaisivat jonkun pojan?
- Se olikin pointtini. - Älkää nyt...
Mitään kuulusteluja ei pidetä ilman asianajajaa.
Bruce, älä aiheuta mekkalaa.
Minä selvitän tämän.
Minä hoidan tämän.
Teidän jälkeenne.
- Saammeko maksun pian? - Hyvin pian.
Hyvä. Minä panen osuuteni pankkiin poikaani varten.
Hän on kaksi kuukautta.
Huomasin illalla, että osa räjähteistä puuttui.
Nyt Hector on kadonnut. Kuten José.
Silti sinä olet siinä.
Jako kahteen onkin parempi kuin neljään.
Ehkä mieleesi tuli, että jako yhteen on vielä parempi.
Valitan, Cesar. Voittaja vie potin.
Hola.
- Mitä sinä teet täällä? - Itsehän annoit korttisi.
Kuka olet? Et ainakaan Hectorin ystävä.
- Pitäisi soittaa poliisille. - Minä olen poliisi.
- Kerro lisää Hectorista. - Hän oli vain asiakas.
- Ja harrasti extreme-lajeja? - Niin.
- Millaisia? - Kaikkea.
Kiipeilyä, liitovarjohyppyjä, sukellusta...
Tunnetko hänen ystäviään?
Hän kävi jonkun Josén kanssa.
Mistä tavoitan Josén?
Kuule, haluatko päästä epäillyksi?
Niin minäkin arvelin.
- Älä tule takaisin. - Gracias.
Olette tiennyt talletuksesta kaksi viikkoa -
- ettekä kertaakaan soittanut pankkiinne?
On ollut kiire. Jos olisin tiennyt summan, olisin soittanut.
Oletko löytänyt El Greconi? Sano, että olet.
Victor, olen pahoillani.
Boyd, tulkaa sisään.
- Etsin José Bassolsia. - Poikani on murhattu.
- Onko José kuollut? - On.
Nuorimmaisellani Javierilla on selkärangan vääristymä.
Sen voisi korjata leikkauksella, mutta raha...
José lupasi aina hankkia rahat.
- Tässä on Hector. - Hector Díaz. Tuo on poikani.
- He tekivät kaikkea hullua. - Tunnetteko muut?
Cesar Gomez ja Fernando Manes.
Hänestä en pitänyt. Hänen silmänsä eivät hymyilleet ikinä.
- Mistähän löydän heidät? - Taideinstituutista.
He ovat taideopiskelijoita.
- Victor! - Jos olet syyllinen, tuhoan sinut.
Bruce Walker USA:n maahanmuuttovirastosta.
Tutkin viisumia hakenutta opiskelijaanne.
Turvatoimia on kiristetty syyskuun iskujen jälkeen.
Hän on Cesar Gomez.
Ei osoitetta. Outoa.
- Kysy opinto-ohjaajalta. - Joka on?
Daniel Marín.
- Tarkista vielä toinen. - Puhuit yhdestä.
Se oli viisumia varten, muut työlupia.
Fernando Manes. M-A-N-E-S.
Hector Díaz.
Daniel Marín.
José Bassols. B-A-S-S-O-L-S.
Perhana.
En väitä, että te teitte sen. Mutta saatoitte tehdäkin.
Turhautunut taiteilija kyllästyi, kun muiden taulut myivät.
Jätin maalaamisen, kun menin naimisiin. En ole katunut.
Olen tehnyt kaikkeni osoittaakseni syyttömyyteni. Lähden konsulaattiin.
Olkaa hyvä. Teitä ei ole pidätetty.
Ei vielä. Mutta teinä minä en poistuisi Barcelonasta.
Hän pitää minua syyllisenä.
Ajanko sinut hotellille?
Älä. Tarvitsen aikaa ajatella. Menen taksilla.
Hitto vieköön, Sandy! Melkein sain sydärin. Mitä teet täällä?
Minulta jäi tänne eräitä papereita.
Hän työskentelee professori Marínin ja minun kanssa.
Miten pääsit tänne?
- Avaimella... - Mitä oikein teet?
Etsin näyttöä, että poikakaverisi lavasti sinut.
Hän ei ole poikakaverini.
- Ja mitä hittoa sinä puhut? - Se eilen tapettu Hector...
-...oli Danielin opiskelijoita. - Niitä Danielilla riittää.
Hectorin kaveritkin olivat Danielin oppilaita ja extreme-urheilijoita.
Bruce, mustasukkaisuus on vääristänyt tapasi nähdä asiat.
Miten varkaat pääsivät museoon?
- Katon kautta. - Ja Duranilta he vain lentelivät.
- Entä huutokaupassa? - Kapusivat rakennuksen seinää.
Heillä oli kyky tehdä sellaista. Daniel käytti heitä. Ja sinua.
Daniel on rehkinyt kanssani selvittääkseen tämän.
Hän on rehkinyt lavastaakseen sinut. lhan niin kuin Maximovin.
Minä haluan puhua niiden opiskelijoiden kanssa.
Onnea vain. Se ei ole helppoa.
Kaksi on jo kuollut.
Luoja... Tämä poika oli huutokaupassa.
Hän läikytti päälleni viiniä. Daniel oli kuin ei tuntisi häntä.
- Tunnen kaikki yksityiskeräilijät. - Hän tunsi El Grecojen omistajat.
Hän oli käynyt heidän kotonaan ja tunsi turvajärjestelmät.
-...mielestäni pääepäiltymme... - Hän osoitti meille Maximovin.
Maximov varmaan käski seurata häntä.
Hän uskotteli, että Maximovin miehet uhkasivat minua puistossa.
Salvador Dalikin kopioi ensin klassista taidetta.
Hän kopioitutti oppilaillaan mestarien teoksia -
- ja vei ne Maximovin veneelle.
Maalaukset ja syyllinen tuhoutuivat. Se siitä.
Miksen tehnyt hiiliajoitusta?
Jos löydämme alkuperäiset, ei ole hätää.
- Oletko alkanut maalata? - Ei saa katsoa.
Kosteutta...
Miten voin olla niin sokea?
- Onko tuo se? - Yksi niistä.
Huonoja uutisia. Amerikkalaiset ovat täällä.
- Hoitelenko heidät? - Älä!
Älä vahingoita ketään.
Tiedän paremman keinon.
Luojan kiitos...
Luulin niiden kadonneen ikuisesti. Kunhan näen Victorin ilmeen.
- Rubio saa pyytää sinulta anteeksi. - Niin saa.
- Me toimimme aika hyvin yhdessä. - Ainahan me.
Olen iloinen, että tulit tänne.
Sinä olet minun tyttöni. Mikään ei muuta sitä.
Elämäni pähkinänkuoressa...
Sinulla lienee jotain minulle kallisarvoista.
Minun oli otettava jotain sinulle kallisarvoista.
- Hei, äiti. - Alison!
- Oletko kunnossa? - Tietysti. Katsomme TV:tä.
- Missä lapsenvahti on? - Lähetin kotiin.
- Jos hipaisetkin tytärtäni... - Minä pidät minua?
En tee hänelle pahaa. Teet vain, mitä sanon.
Tavataan El Tibidadossa tunnin päästä. Tuo maalaukset.
Tule yksin ilman poliiseja ja etenkin ilman aviomiestä.
Hei?
Älä pelkää. Kaikki menee hyvin.
Maalaukset?
Pirulauta. Hankkiudu eroon hänestä.
- Mene! - Kannattaako uhata lasta?
Ellen olisi ottanut häntä, olisit mennyt poliisien luo.
- Tarusi on lopussa kuitenkin. - Ilman maalauksia ei ole näyttöä.
Pysy siinä.
Anna tulla.
Kuinka voit elää itsesi kanssa? Opiskelijasi ovat kuolleita.
Sen teki Fernando. Minä sain tietää liian myöhään.
- Ei ollut tarkoitus käydä näin. - Miksi teit sen? Rahastako?
En. Uran takia.
Minä voin olla taiteilija. Tämä on viimeinen tilaisuuteni.
- Mesenaattini avulla voin... - Kuka se mesenaatti on?
Eikä sillä ole väliä nyt. Kuten sanoit, ei näyttöä.
- Bruce! - Isä!
Tulkaa kumpikin tänne!
Olitko se sinä koko ajan?
Tuon takia pidän sinusta. Hoksottimesi pelaavat.
Varastit oman taulusi, ettei sinua epäillä muista varkauksista.
Värväsit Danielin opiskelijoineen.
Hommasit minut Barcelonaan lavastaaksesi minut syylliseksi.
Olet syntipukkini. Poliisit ovat sitkeitä.
Heille täytyy antaa joku syyllinen.
Kaikki tämä muutaman tyhmän maalauksen takia.
- Miksi? - Ihmiselämä on katoavaista.
Nuo maalaukset ovat ikuisia.
Daniel! Minä hoidan nämä...
Meillä on maalaukset. He eivät voi todistaa mitään.
- Ei ole tarvetta... - He tietävät! Se riittää.
He ovat riskitekijä.
Älä tee näin. Et ole sellainen ihminen.
Ajattele tulevaisuuttasi ja kuolemattomuuttasi!
En salli tätä, Victor...
Tuo maalaukset.
Heti! Muuten ammun lapsen ensin.
Ethän halua nähdä tyttäresi kuolevan?
- Hyvä on! - Äkkiä!
Hyvä tyttö. Anna ne.
Haluatko maalauksesi, Victor?
- Mene hakemaan ne! - Ei!
Allie, juokse!
Ei!
Bruce-kulta, oletko kunnossa?
- Olen. - Äiti, lähdetäänkö kotiin?
Lähdetään, kultapieni.
- Helvetti, minuun osui. - 50 senttiä.
- Kulta... - Älä nyt viitsi.
- En pitänyt siitä kusipäästä. - Dollari.